Постинг
21.05.2018 22:46 -
"Революцията на достойнството" африканизира Украйна.Тази година в страната може да се случи нов "майдан", който може да се превърне в кървав
![Постингът е бил сред най-популярни в категория в Blog.bg Постингът е бил сред най-популярни в категория в Blog.bg](https://blog.bg/images/page/icon_post_populyaren.gif)
![Постингът е бил сред най-популярни в Blog.bg Постингът е бил сред най-популярни в Blog.bg](https://blog.bg/images/page/icon_post_top5.gif)
Дума 22. Май 2018 , брой: 96 Роберт Хеда, Niepodległa
Трудно е да се повярва, но по ключови икономически и социални показатели Украйна е на равнището на страните от Африка. Заявленията на властите за реформи остават празни приказки или водят само към имитацията на дeйност. Това започна не от вчера, не и след Майдана, а преди 27 години. В резултат виждаме прогресиращ хаос и деморализация, които пречат на Украйна да се сближи с НАТО и ЕС.
Болният член на европейското семейство
"Революцията на достойнството" от 2014-та година показа, че украинците не са дорасли за независима държава, но заедно с това не заслужават и онази съдба, която им бяха подготвили властващите елити. Съвършено очевидно е, че Украйна изпадна в безпътица, защото години наред беше управлявана от престъпна олигархична класа, ограбваща собствения си народ. Симптомите на това явление са хаосът, деморализацията и преди всичко корупцията.
Олигархичната власт е ключът към отговора на въпросите, които си задава всеки, който наблюдава политическата сцена, а също обществената и икономическата ситуация в Украйна. Защо се получи така, че Украйна, която в зората на независимостта имаше по-добри изходни позиции от Полша, сега изостава в почти всички сфери. Какво се получи с огромния стартов капитал? Та през 1991 г. това беше държава с развито приборостроене, космическа и авиационна промишленост. Тя имаше армия, която беше четвъртата в света, огромно количество прекрасно образовани специалисти, ядрена промишленост и природни богатства. Междувременно днес нейната икономика отстъпва на полската и има отчетливо суровинен профил, а главната "експортна стока" стана евтината (неквалифицирана) работна сила.
Да внеса яснота: продължаващото падане в цивилизационната пропаст въздейства най-вече на самите украинци, които се ужасяват от деградацията на родната им страна. Както образно описа този проблем седмичникът "Зеркало недели" ("Огледало на седмицата"), за 27 години независимост Украйна се срина от епохата на XXI век с космически ракети към началото на миналия век с нямото кино.
Въпросът, който си задават украинските публицисти, звучи така: ще издържи ли Украйна още една година, та сега ситуацията там изглежда по-лоша от революцията през 2014-та? От това какъв ще бъде отговорът - положителен или отрицателен, - ще зависи не само бъдещето на тази държава, но и стабилността на Европа, а може би и на целия свят. И си струва дори само по тази причина да се анализира процесът на африканизация на нашия стратегически партньор.
Най-голямата икономическа катастрофа
Украйна не може да се върне към онова равнище на брутния вътрешен продукт (БВП), който имаше през 1990 година! При това регресът се оказа толкова сериозен, че по показателите тя се озова на равнището на страните от Африка. По икономическо развитие тя едвам изпреварва такива държави като Габон, Ботсвана, Намибия, Алжир, Тунис и Египет. По индекса на социално развитие и развитието на човешкия потенциал тя заема горе-долу също място.
Оценявайки икономическите завоевания през периода на независимостта, "Зеркало недели" предлага използването на формулировката "най-голямата икономическа катастрофа при прехода от XX в XXI век. Основният показател е съкращаването с 35% на брутния вътрешен продукт. По данни на Световната банка такова нещо не е имало в нито една друга държава. Сред държавите, огласили своите показатели, сходните примери през периода 1991-2015 г. са само пет: непосредствено пред Украйна е Молдова (29%), след това Грузия (14%), Зимбабве (2,3%) и Южноафриканската република (0,94%). Ако пък се отчете динамиката на развитието, може да се констатира, че през същия този период украинската икономика е преживяла три пъти по-силен спад от икономиката на една средностатистическа африканска държава.
Още по-красноречиво изглежда сравнението на съвременните показатели между Полша и Украйна. През 2016 година БВП на Полша по паритета на покупателна способност беше 27 690 долара. През 2017 година на глава от населението той у 12 721 долара. От 1991 г. насам вторият показател е нараснал 7,5 пъти. За Украйна тези показатели са съответно 8320 и 2300 долара. Така или иначе по БВП на глава от населението Украйна се намира между Мароко (2900 долара) и Хондурас (2200 долара). Всеки 5 години украинците, напуснали страната си, наброяват 2-2,5 млн. души. Излиза, че гастарбайтери са станали 10-12 млн. украинци. Ако това темпо се запази, към 2050 година населението на Украйна ще намалее до 32 млн. души. Дори само този показател свидетелства за мащаба на националната катастрофа.
Това е пряка последица от съкращаването на икономиката, която не може да осигури работа и заплати на всички хора. През последите 27 години от икономическия речник на страната отпаднаха цели раздели: космическата, електронната или оптико-механическата промишленост. Понятията "робототехника" или "автоматизация" на технологичния процес останаха далечен спомен.
Тезата, че украинците живеят трудно, звучи банално, а сравненията с африканските реалности вече трайно присъстват в публицистичния лексикон. Зад тези думи стоят страшни факти, свързани с природата на украинската власт. Както точно отбеляза френският в. "Фигаро", "революцията на достойнството" на Майдана доведе до смяна на режима, но не промени същността на властта. Тънка прослойка от елита присвои националните богатства, за да може чрез използване на икономическата сила да създадат такива властови институции и механизми, които да й позволят да увеличава своя финансов потенциал. Това е смъртно опасен за държавата и обществото порочен кръг, заради който е невъзможно да се предприемат дълбоки реформи. Класата на олигарсите няма да позволи санацията, за да не се лиши от привилегированата си роля.
Украинските медии, получили свобода благодарение на Майдана, пишат, че в страната се установил клептократски режим: управляват я крадци, които ограбват обществото. Елитите, дошли на власт след свалянето на Янукович, не станаха изключение. Движещата сила на революцията станаха три групи на влияние: либералите и демократите, мечтаещи за европейска Украйна в редиците на НАТО и ЕС; националистите, стремящи се към мононационална държава, и олигарсите, застрашени от алчността на предишния режим. Сега връх взеха последните две групи.
Националистите, които залагат на силовите структури, включително на многобройните доброволчески отряди, монополизираха историята и идеологията на държавата. Източници на финансиране са олигархичните кланове. Революцията трябваше да ги отстрани от икономическия и политическия живот, но именно те спечели накрая. На либералите и демократите се паднаха второстепенни роли, а гражданското общество и свободните медии бяха подложени на репресии. При такова положение обявените преди три години реформи се превърнаха във фарс. В резултат на ловки манипулации държавният апарат бе лишен от професионалисти: честните хора бяха заменени с корумпирани кариеристи. Правосъдната система саботираше реформите и сега тя се подчинява на президента Петро Порошенко точно така, както се подчиняваше и на предшественика му.
Антикорупционни структури наистина се появиха, но те работят само тогава, когато Западът започва да оказва върху Киев силен натиск. В страната процъфтяват кражбите и цари пълен хаос. Както и преди, парламентът е място, където олигарсите си уреждат въпросите, а също е арена на междукланови схватки, обхващащи други държавни институции и бизнес среди. Президентът само се прави, че ръководи оздравяването на Украйна, но всъщност се занимава със засилването на своят власт и увеличаване на богатствата си.
В украинското общество се засилват евроскептичните настроения, които се изострят с утежняването на социалната цена на кризата. Може ли всичко да свърши с появата на твърд политик, който да разруши отгоре този олигархичен порочен кръг? За съжаление, един нов "майдан", за който предупреждава "Зеркало недели", е напълно възможен. И този път той ще приключи с кървава баня. Все пак и властта, и демонстрантите са въоръжени с опита от минали години.
Трудно е да се повярва, но по ключови икономически и социални показатели Украйна е на равнището на страните от Африка. Заявленията на властите за реформи остават празни приказки или водят само към имитацията на дeйност. Това започна не от вчера, не и след Майдана, а преди 27 години. В резултат виждаме прогресиращ хаос и деморализация, които пречат на Украйна да се сближи с НАТО и ЕС.
Болният член на европейското семейство
"Революцията на достойнството" от 2014-та година показа, че украинците не са дорасли за независима държава, но заедно с това не заслужават и онази съдба, която им бяха подготвили властващите елити. Съвършено очевидно е, че Украйна изпадна в безпътица, защото години наред беше управлявана от престъпна олигархична класа, ограбваща собствения си народ. Симптомите на това явление са хаосът, деморализацията и преди всичко корупцията.
Олигархичната власт е ключът към отговора на въпросите, които си задава всеки, който наблюдава политическата сцена, а също обществената и икономическата ситуация в Украйна. Защо се получи така, че Украйна, която в зората на независимостта имаше по-добри изходни позиции от Полша, сега изостава в почти всички сфери. Какво се получи с огромния стартов капитал? Та през 1991 г. това беше държава с развито приборостроене, космическа и авиационна промишленост. Тя имаше армия, която беше четвъртата в света, огромно количество прекрасно образовани специалисти, ядрена промишленост и природни богатства. Междувременно днес нейната икономика отстъпва на полската и има отчетливо суровинен профил, а главната "експортна стока" стана евтината (неквалифицирана) работна сила.
Да внеса яснота: продължаващото падане в цивилизационната пропаст въздейства най-вече на самите украинци, които се ужасяват от деградацията на родната им страна. Както образно описа този проблем седмичникът "Зеркало недели" ("Огледало на седмицата"), за 27 години независимост Украйна се срина от епохата на XXI век с космически ракети към началото на миналия век с нямото кино.
Въпросът, който си задават украинските публицисти, звучи така: ще издържи ли Украйна още една година, та сега ситуацията там изглежда по-лоша от революцията през 2014-та? От това какъв ще бъде отговорът - положителен или отрицателен, - ще зависи не само бъдещето на тази държава, но и стабилността на Европа, а може би и на целия свят. И си струва дори само по тази причина да се анализира процесът на африканизация на нашия стратегически партньор.
Най-голямата икономическа катастрофа
Украйна не може да се върне към онова равнище на брутния вътрешен продукт (БВП), който имаше през 1990 година! При това регресът се оказа толкова сериозен, че по показателите тя се озова на равнището на страните от Африка. По икономическо развитие тя едвам изпреварва такива държави като Габон, Ботсвана, Намибия, Алжир, Тунис и Египет. По индекса на социално развитие и развитието на човешкия потенциал тя заема горе-долу също място.
Оценявайки икономическите завоевания през периода на независимостта, "Зеркало недели" предлага използването на формулировката "най-голямата икономическа катастрофа при прехода от XX в XXI век. Основният показател е съкращаването с 35% на брутния вътрешен продукт. По данни на Световната банка такова нещо не е имало в нито една друга държава. Сред държавите, огласили своите показатели, сходните примери през периода 1991-2015 г. са само пет: непосредствено пред Украйна е Молдова (29%), след това Грузия (14%), Зимбабве (2,3%) и Южноафриканската република (0,94%). Ако пък се отчете динамиката на развитието, може да се констатира, че през същия този период украинската икономика е преживяла три пъти по-силен спад от икономиката на една средностатистическа африканска държава.
Още по-красноречиво изглежда сравнението на съвременните показатели между Полша и Украйна. През 2016 година БВП на Полша по паритета на покупателна способност беше 27 690 долара. През 2017 година на глава от населението той у 12 721 долара. От 1991 г. насам вторият показател е нараснал 7,5 пъти. За Украйна тези показатели са съответно 8320 и 2300 долара. Така или иначе по БВП на глава от населението Украйна се намира между Мароко (2900 долара) и Хондурас (2200 долара). Всеки 5 години украинците, напуснали страната си, наброяват 2-2,5 млн. души. Излиза, че гастарбайтери са станали 10-12 млн. украинци. Ако това темпо се запази, към 2050 година населението на Украйна ще намалее до 32 млн. души. Дори само този показател свидетелства за мащаба на националната катастрофа.
Това е пряка последица от съкращаването на икономиката, която не може да осигури работа и заплати на всички хора. През последите 27 години от икономическия речник на страната отпаднаха цели раздели: космическата, електронната или оптико-механическата промишленост. Понятията "робототехника" или "автоматизация" на технологичния процес останаха далечен спомен.
Тезата, че украинците живеят трудно, звучи банално, а сравненията с африканските реалности вече трайно присъстват в публицистичния лексикон. Зад тези думи стоят страшни факти, свързани с природата на украинската власт. Както точно отбеляза френският в. "Фигаро", "революцията на достойнството" на Майдана доведе до смяна на режима, но не промени същността на властта. Тънка прослойка от елита присвои националните богатства, за да може чрез използване на икономическата сила да създадат такива властови институции и механизми, които да й позволят да увеличава своя финансов потенциал. Това е смъртно опасен за държавата и обществото порочен кръг, заради който е невъзможно да се предприемат дълбоки реформи. Класата на олигарсите няма да позволи санацията, за да не се лиши от привилегированата си роля.
Украинските медии, получили свобода благодарение на Майдана, пишат, че в страната се установил клептократски режим: управляват я крадци, които ограбват обществото. Елитите, дошли на власт след свалянето на Янукович, не станаха изключение. Движещата сила на революцията станаха три групи на влияние: либералите и демократите, мечтаещи за европейска Украйна в редиците на НАТО и ЕС; националистите, стремящи се към мононационална държава, и олигарсите, застрашени от алчността на предишния режим. Сега връх взеха последните две групи.
Националистите, които залагат на силовите структури, включително на многобройните доброволчески отряди, монополизираха историята и идеологията на държавата. Източници на финансиране са олигархичните кланове. Революцията трябваше да ги отстрани от икономическия и политическия живот, но именно те спечели накрая. На либералите и демократите се паднаха второстепенни роли, а гражданското общество и свободните медии бяха подложени на репресии. При такова положение обявените преди три години реформи се превърнаха във фарс. В резултат на ловки манипулации държавният апарат бе лишен от професионалисти: честните хора бяха заменени с корумпирани кариеристи. Правосъдната система саботираше реформите и сега тя се подчинява на президента Петро Порошенко точно така, както се подчиняваше и на предшественика му.
Антикорупционни структури наистина се появиха, но те работят само тогава, когато Западът започва да оказва върху Киев силен натиск. В страната процъфтяват кражбите и цари пълен хаос. Както и преди, парламентът е място, където олигарсите си уреждат въпросите, а също е арена на междукланови схватки, обхващащи други държавни институции и бизнес среди. Президентът само се прави, че ръководи оздравяването на Украйна, но всъщност се занимава със засилването на своят власт и увеличаване на богатствата си.
В украинското общество се засилват евроскептичните настроения, които се изострят с утежняването на социалната цена на кризата. Може ли всичко да свърши с появата на твърд политик, който да разруши отгоре този олигархичен порочен кръг? За съжаление, един нов "майдан", за който предупреждава "Зеркало недели", е напълно възможен. И този път той ще приключи с кървава баня. Все пак и властта, и демонстрантите са въоръжени с опита от минали години.
Украйна се управлява от достойни професионалисти майстори на чашката с отлична алкохолна подготовка на професионално ниво като Порошенко, Луценко, Кучма и т.н. ученици и последователи на великия Елцин. Постигнали са многократно делириум и за успехите си са отличени с високото звание "Горький пропойца" в Русия.
цитирай